10 травня пішла з життя чудова людина –Чернецька Раїса Григорівна. Вона народилася в травні 1932 року в сім’ї кадрового офіцера, що все своє життя присвятив захисту Батьківщини. Тому доньку виховали чесною, працелюбною та відповідальною людиною.
![](https://i.postimg.cc/NG32R4NV/viber-2024-05-13-10-14-44-320.jpg)
10 травня пішла з життя чудова людина –Чернецька Раїса Григорівна. Вона народилася в травні 1932 року в сім’ї кадрового офіцера, що все своє життя присвятив захисту Батьківщини. Тому доньку виховали чесною, працелюбною та відповідальною людиною.
Командир розрахунку “Перець” розповідає, що бійці найчастіше працюють по ворожих штурмових групах та кулеметниках. Хлопці не раз успішно відбивали атаки окупантів. Зокрема, нищили російських десантників, їхні добре замасковані схованки й вогневі позиції.
Багато років поспіль один із найкращих хореографічних колективів Олександрії – театр танцю «Вуличний балет» (Dance Theater Street Ballet) радував глядачів звітними та ювілейними концертами у Палаці культури «Світлопільський». На певний час цьому завадили ковід та війна, але цьогоріч традиція відновилася. 27 квітня відомий далеко за межами Олександрії колектив презентував глядачам концептуальну концертну програму «Людина». На сцені «Світлополки» виступили усі три групи зразкового театру танцю «Вуличний балет» ПК «Олександрійський театр». У програмі були як абсолютно нові постановки, так і улюблені глядачами танці, які ставила ще засновниця і попередня керівниця Dance Theater Street Ballet Ліна Касєєва. Назву концерту – «Людина» – теперішня очільниця «Вуличного балету», донька Ліни Касєєвої Крістіна Андрієнко пояснила так: «Людина – це Всесвіт, мікрокосмос. І вона спілкується з навколишнім світом не лише словами, а й мовою тіла, жестів, танців». Програма включала понад 20 хореографічних композицій Dance Theater Street Ballet, здебільшого нових, у стилях сontemporary, modern і jazz-modern, в яких працює колектив, а також виступи акторів драматичного театру «Різдво» Олександра Скрицького й Альвіни Куценко та Viva Dance Sport Studio. Все було талановито, видовищно, технічно – присутні отримали насолоду і приємні враження від сучасної хореографії та сценічного мистецтва.
Яскраві незвичайні мотанки, не схожі одна на одну, вабили увагу учасників та гостей «Великоднього ярмарку» в Палаці урочистих подій. Багато людей зупинялися біля столика з ними, аби помилуватися виробами і поспілкуватися з майстринею, яка їх виготовила. Усміхнена та комунікабельна пані Наталія залюбки спілкувалася з усіма охочими. І багато хто з них ішов додому, придбавши гарний, створений з душею оберіг – ляльку-мотанку – Захисницю, Подорожницю, Зерновушку (Круп’яничку) або Благополучницю. Відчуваєте енергетику навіть від цих імен?
8 травня – день, що всесвітньо відзначається щороку на знак вшанування принципів Міжнародного руху Червоного Хреста і Червоного Півмісяця. Ця дата є річницею народження Жана-Анрі Дюнана, який народився 8 травня 1828 року. Він був засновником Міжнародного комітету Червоного Хреста (МКЧХ) і першим лауреатом Нобелівської премії миру. Товариство Червоного Хреста України (Український Червоний Хрест) — найбільша гуманітарна організація в Україні, яка надає комплексну гуманітарну допомогу та підтримку найвразливішим верствам населення України. У склад Українського Червоного Хреста входить 25 обласних та понад 200 районних організацій, в яких понад 8000 волонтерів надають гуманітарну допомогу по всій території України. Український Червоний Хрест є частиною Міжнародного Руху Червоного Хреста і Червоного Півмісяця (Міжнародний Рух). Волонтери та співробітники Українського Червоного Хреста керуються Основоположними принципами Міжнародного Руху. Ось ці принципи:
[Читати детальніше]До відома керівників підприємств, організацій, установ та споживачів районів Північно-східний (8-а школа), Південний (БАМ), Ново-Вилипівський міста Олександрія та с. Марто-Іванівка
Олександрійське водопровідно-каналізаційне господарство ОКВП “Дніпро-Кіровоград” доводить до вашого відома, що у зв’язку з проведенням планових робіт із заміни запірної арматури на водопровідних мережах міста в з 0-00 годин 20 травня 2024 року до 6-00 години 23 травня 2024 року буде припинено водопостачання споживачів м. Олександрії та с. Марто-Іванівка. Водопостачання мікрорайонів Перемога, Байдаківський (Жовтневий), Чотирнадцятий (Радянський), П’ятнадцятий, селищ Войнівка, Приютівка, Березівка, Олександрійське, Пантаївка, Веселе, Новоселівка буде здійснюватись у звичайному режимі.
Просимо зробити необхідний запас води та вибачити за тимчасові незручності.
Телефони для довідок: 050-457-55-95, 05235-7-23-65.
Адміністрація Олександрійського ВКГ
Ось так проходять навчання мобілізовані у одному з центрів підготовки Збройних сил України.
Рашистські війська вже робили спроби захопити Сумщину. Їм навіть це не вдалося. Але мешканці вирішили окупантам про всяк випадок нагадати, що у разі ще однієї спроби, в них земля буде горіти під ногами, як це було з нацистами під час Другої світової війни. Бо Сумщина – це край, де воювали бійці Першої Української партизанської дивізії під проводом легендарного українського ватажка – Сидора Артемовича Ковпака. Кожен окупант та колаборант буде знищений, нагадують місцеві патріоти на фоні пам’ятника командувача партизанським рухом.
“Той, хто між війною та ганьбою обирає ганьбу, отримає і війну і ганьбу”
Вінстон Черчилль ©️
Якщо росія захопить Україну, всіх чоловіків вона поставить в стрій і відправить на м’ясні штурми. Саме так вони зробили спочатку в Криму, потім на Донбасі, потім в окупованих частинах Запоріжжя та Херсонської області. Саме так завжди робить окупант. Кожен має замислитись над цим.
Авіація рф залишається значною загрозою для сил оборони України, особливо це помітно у прифронтових районах, де ворог КАБами рівняє з землею міста та села. Часто російські бомби не потрапляють у ціль, але більшість все ж, за рахунок великого радіусу дії, вражають цілі. Ф-16 із західним озброєнням кращі ніж наявні Міг-29 для виконання бойових завдань, але навіть, коли Україна отримає перші Ф-16, це не гарантує швидкого нівелювання цієї загрози. У російських пілотів більше льотного досвіду, досвідченіші наземні служби, ніж швидко перенавчені українські та більше злітно-посадкових смуг поблизу лінії зіткнення, але з часом Україна може досягнути паритету.
Російські дрони-розвідники Supercam та Zala продовжать давати змогу вести аеророзвідку в оперативному тилу ЗСУ біля третьої лінії оборони завдяки покращеній оптиці. Часто, саме вони «доводять» на ціль балістичні ракети – “Іскандери” чи їхні північнокорейські аналоги.
Пострадянський протиповітряний арсенал України для ЗРК “Оса”, “Стріла” чи комплексів “Тунгуска” з ракетами з наведенням по фотоелементу або з підривом неконтактних підривників біля цілі добре показав себе у цій війні проти різноманітних дронів. Але ці тисячі ракет, що дісталися Україні від СРСР, закінчуються. Так само вичерпується запас “Стінгерів” після атак сотень крилатих ракет, “Шахедів”, “Орланів” та інших розвідувальних дронів. А поки є дефіцит із засобами ППО, все більше російських безпілотників проникає в тактичний та оперативний тил ЗСУ і може наводити високоточну зброю та балістику.
Західна допомога Україні продовжується.
Зараз на Заході укладаються контракти по закупівлі боєприпасів для ЗСУ, у Німеччині відновлюється виробництво “розумних мін”, а завод снарядів 35х228 мм для “Гепардів” вийде на планову потужність у середині 2024 року.
Україна локалізує виробництво “Байрактарів”, безпілотники зарекомендували себе під час повномасштабного вторгнення і їх продовжують застосовувати. До того ж, працює “коаліція дронів”, в рамках якої Франція, Німеччина, Британія та інші передають Україні сотні дронів-камікадзе та розвідувальних апаратів.
Окрім того, Польща, Німеччина, Румунія, Іспанія та Нідерланди збираються купити до 1 тис. ракет PAC-2 GEM-T з можливістю “працювати” по балістичних цілях з неконтактним підривником. Щодо снарядів, то є перспективи отримати 1,5 млн 155-мм боєприпасів від країн ЄС, зокрема і за рахунок “чеської ініціативи”.
Нещодавні пакети допомоги від Німеччини є найкращим показником того, що Європа посилює підтримку України – 130 БМП Marder модернізованих до версії “1А3” та кілька сотень дронів поїхали на підсилення ЗСУ.
Мобілізація українського тилу буде надзвичайно важлива.
Існує багато варіантів для мобілізації тилу, наприклад:
Загалом військове виробництво в умовах війни цілком реальне – німці під час Другої світової нарощували ВПК під стратегічними бомбардуваннями союзників і могли виробляти сотні тисяч тонн бомб на рік.
Потенційні напрямки атак ворога.
Часів Яр та його висоти є воротами на Костянтинівку й далі до Слов’янсько-Краматорської агломерації. Противник там має можливість ховатися в руїнах Бахмута і накопичувати сили, а також працювати з-за міста авіабомбами. Він намагатиметься вибити ЗСУ біля Кліщіївки та форсувати канал Сіверський Донець-Донбас. А наступ на Куп’янськ – це боротьба за логістику.
Якщо ЗСУ там відіб’ються, то це вже буде загроза російським лініям – у навколишніх лісах буде важко викопати три лінії бетонних укріплень.
Кремінна-Сватове – це важлива артерія, “передпілля” залізничної гілки на Старобільськ. Росіяни хочуть просунутися тут, щоб ЗСУ не били залізницю “Хаймарсами” та дронами, вони витрачають величезні ресурси в атаках на села та посадки в цьому району і до Куп’янська. Вони намагаються відсунути високоточне озброєння ЗСУ від окупованої залізниці.
Крім того, армія РФ кілька разів з минулого року намагалася просунутися під Вугледаром, регулярно залишаючи там десятки одиниць техніки, включно як з танками Т-72Б3 випуску 2022 року, так і старими Т-55.
Тобто йтиме позиційна війна у стратегічно важливих секторах – велику роль відіграватимуть не лише інженерні укріплення, а й наявність військового “валового продукту”: мін, важкого піхотного озброєння, вагонів снарядів.
Висновок.
росія програла “швидку” війну проти України, яку планувала в 2022 році, але прагне або заморозити ситуацію, провести роботу над помилками й спробувати знову, або передавити ЗСУ на полі бою людськими хвилями та масивами техніки.
Ворог накопичує ракети для ударів по тилу та оснащує нові підрозділи – танкові й артилерійські бригади та полки.
Агресор налаштований на затяжну воєнну кампанію, можливо, техніки вистачить лише до кінця року, але кремль, поставив все на кін цієї війни і готовий витратити всі свої ресурси на роки вперед, аби зайняти максимум українських територій.
Вражаючий концерт лауреата Всеукраїнських та Міжнародних конкурсів, зразкового вокального ансамблю «Нові імена», що пройшов на сцені ПК «Світлопільський» в кінці квітня, чудовими враженнями надовго залишиться в пам’яті всіх, кому пощастило побачити цю неймовірно захоплюючу подію.
Дехто досі не вважає психологію наукою. Хтось переконаний, що психологи взагалі не потрібні: сильна людина цілком може сама впоратися зі своїми проблемами. Але життя людини – дуже непередбачуване. Будь ви хоч найуспішнішим – поряд із позитивними емоціями та зльотами неминучі падіння, страхи, біль та розчарування. Тим більше, зараз в країні війна, і емоційний, психічний стан багатьох дуже нестабільний. Іноді людині важко утримати тяжкість цих проблем на своїх плечах, і вона може втратити надію, віру в себе, а найголовніше – своє здоров’я. Уникнути цього нам допомагають мудрі поради досвідчених фахівців – психологів.
Про свою професію відверто розповіла відома в Олександрії практикуючий психолог та психотерапевт Марина Молчан-Неїшсало. Зараз Марина живе за кордоном, але активно веде блог у Тік Ток. У її розповідях – цікаво і пізнавально про речі, які турбують кожного, як-то: як жити в реальному, а не в ілюзорному світі, про усамітнення і самотність, розчарування, сміливість бути живим, як навчитися приймати і поважати себе і ще багато про що. А в інтерв’ю “ОТ” Марина відповіла на запитання про те, що ви хотіли знати про психологів, але соромилися запитати.
День 1 травня. Той, що колись (разом з обов’язковим наступним днем другого травня) деятиліттями був «червоним днем календаря», політичною акцією з усією її атрибутикою: багатолюдними демонстраціями з червоними прапорами і портретами комуністичних «вождів усього прогресивного світу», а потім з такими ж обов’язковими хмільними застіллями вдома чи де-інде – «на знак солідарності трудящих». (Притому більшість святкуючих до пуття навіть не замислювалися, що ж воно таке – солідарність трудящих і в чому її знак. Просто треба було в цей день вийти на вулицю по-святковому одягненими і з прапорцями, бо… так треба). А вже другим днем травня кожен міг розпорядитися за власним бажанням – переважно посадкою картоплі на дачах і городах, в кого вони були. Так і жили собі… Але після закінчення соц-епохи Перше травня, як визначна дата, нікуди не зникло. Бо мало досить глибинні історію і суть. Отже, трохи історії (ну зовсім трішки).
[Читати детальніше]